![](https://www.dobrinews.pp.ua/wp-content/uploads/2023/11/Screenshot_38-1-730x430.jpg)
Розібравшись з kоханкою чоловіка, я не очікувала, що зустріч її в полоrовому будинку з новонарод женою дитиною – дуже схожого на мого чоловіка
![](https://ezhomeremedy.com/wp-content/uploads/2023/06/Screenshot_38-1.png)
Копировать
– Алло, це Дар’я? – почула я в трубці. – Так, слухаю вас. – Ваш чоловік, Микола, зрадить вам зі своєю секретаркою. Ряту йте вашу сім’ю ю ю, поки не пізно! – Хто це? Представтеся, будь ласка! – сказала я, і почула в трубці короткі гудки. Я сіла на стілець, і довго не могла прийти до тями. “Що це було? Розіграш? Або зл ій жа рт?”- міркувала я. проживши з чоловіком п’ять років, я жодного разу не запідозрила його в зра ді. Коля був зразковим сім’янином, він ніколи не затримувався на роботі, і дуже любив мене з сином. Цілий день я ходила як неприкаяна, не знаходячи собі місця. Коля прийшов з роботи, повечеряв, і пішов відпочивати. Я вирішила взяти його телефон і подивитися дзвінки та повідомлення. Дзвінків у нього купа, там не зрозумієш, хто йому дзвонив і навіщо. А вісь, в повідомленнях, я побачила цікаву переписку. “Зайчик, спасибі тобі за подарунок”, “су мую, Цілую” – прочитала два повідомлення. У перші секунди мені захотілося розбудити чоловіка, і влаштувати йому грандіозний скандал.
Але я згадала слова своєї бабусі в день мого весілля: “дитинко, будь завжди мудрою і розсудливою у відносинах з чоловіком. Ніколи не рубай з гаряча. Як то кажуть: сім разів відміряй, один відріж” Я вирішила заспокоїтися і подумати, як краще вчинити в цій ситуації. На наступний день я пішла до Миколи на роботу, мені не терпілося побачити свою суперницю. Хоча, яка вона мені суперниця? Я дружина Миколи і мати Його Сина! – Добрий день, Миколо Володимировичу у собі? – запитала я секретарку, свердлячи її оцінюючим поглядом. – Здрастуйте, шефа Немає, Він на нараді. Ви записані на прийом? – Суво ро запитала мене дівчина. – Мила моя, я дружина Миколи, мене він радий бачити в будь-який час доби, без запису, – посміхнулась я. – Вас звуть Лера? – запитала я дівчину. – Так, звідки ви мене знаєте? – розгублено живила Лера. – Я не знаю тебе, але мемуари твої читала. Ти по якому праву лізеա в чу жу сім’я ю? – голосно запитала я. – Даша, прошу вас, не кричіть. Давайте зустрінемося через годину, в парку, я все вам поясню – – попросила дівчина. – Добре, почекаю тобі! – сказала я, і вийшла з кабінету.
Рівно через годину прибігла захекалася Лера. – Ви бачте, що зму сила Вас чекати, і взагалі, Вибачте мене за все! – вімовіла Лера, і Зорі дала. – Я закохалася в Миколу, як тільки побачила, але він ніколи не звертав на мене увагу. Нещодавно на корпоративі, Коля випив зайвого, і мені вдалося домогтися його уваги, – пояснила мені Лера. – І тепер ти вирішила вкрасти його з сім’ї? – запитала я. – Ні, Коля не любити мене. Він попросив залишити його в спокої і більше ніколи не нагадувати про себе. Ваш чоловік звільняє мене! Що я тепер буду робити без роботи? – знову заплакала дівчина. – Правильно робить! Ти прийшла до нього працювати або спокушати його? Буде тобі урок на майбутнє. І є пам’ять пам’ять пам’ять пам’ятай, ще раз побачу тебе біля чоловіка, віле тиш не тільки з фірми, тобі доведеться покинути наше місто протягом доби. У мене достатньо зв’язків, щоб влаштувати тобі “веселе” життя! Колі я нічого не стала говорити. Зрозумівши, що це був випадковий зв’язок, я вирішила забути про неприємний інцидент.
Тим більше, у мене була для чоловіка хороша новина, сьогодні я дізналася, що вагітна. Чоловік зрадів: він давно просив другу дитину, і дуже хотів дочку. Всі дев’ять місяців він порошинки здував з мене, не даючи нічого робити по дому. Микола найняв жінку, яка прибирала у нас і готувала їжу. Прийшов час пологів. Я заздалегідь лягла в лікарню. Чоловік заплативши купу грошей і я, як принцеса, лежала в кращій палаті. Біля мене цілодобово бігав медпер сонал, намагаючись догодити у всьому. Якось я прогулювалася по коридору і побачила худеньку дівчину, яка плакала в кутку. – Боїաся? Вперше наспівно? Не плач, все буде добре! – намагалась я заспокоїти породіллю. Дівчина підняла голову, і я впізнала в ній Леру. Колі коханку мого чоловіка. – Ти? Що ти тут робиш? – задала я дур не запитання. – Даша, я прошу вас, допоможіть мені. Хочете, я на коліна стану перед вами. Я одна в цьому місті, мені нікому допомогти, – схлипуючи, сказала Лера. – Що сталося? У чому тобі допомогти? – Розумієте, у мене дуже великий плід. Лікар, який вів мене відразу попередив, що мені потрібно робити кесарів. Сама я не зможу розро дитися.
– Ну так в чому справа? Нехай лікарі роблять, як вважають за потрібне. При чому тут я? – обур илася я. – Вони відмовляються: лікар сказавши, щоб я сама народ жувала, а там подивляться. Я вже дві доби не сплю, у мене сильні бо лі. Вони чекають грошей, але у мене немає ні копійки – – заплакала Лера. Мені стало раптом աкода цю худеньку, безза хисну дівчину. – Гаразд, не ре ві. Підемо, посидиш у мене, а я спробую поговорити з лікарем, – сказала я, і завела Леру до себе в палату. Лікар послухав Мене і відразу погодився допомогти Лері. Мені довелося пообіцяти йому пристойну винагороду. Того ж вечора дівчата зробили операцію. Я чомусь хвилю валася за неї. – Вітаю вас! Ваша подруга наро дила справжню красуню. Дівчинка, Вага 4 500, 54 см, – сказав мені лікар. Через кілька годин Леру перевели в палату. Я зайшла привітати її з народ женням дочки. – Лера, скажи мені, будь ласка, правду. Це дитина Миколи? – живила я прямо. – Так, Віба чте мене, будь ласка. Я дуже корю собі за тією необа ачний вчи нок.
Все життя собі споганила, – сказала Лера. – Гаразд, заспокойся. Я поговорю з чоловіком. Він допоможе тобі, – сказала я і пішла в палату. Раптово у мене почалися перей мі. Я наро дила здоро вого хлопчика, і відразу подумала, що доведеться ще й третього з годиною народ жувати. Адже Коля не заспокоїться, поки я не народ жу йому дочку. Наступного дня до мене забіг стурбо ваний лікар. – Дарина, у вас є контакти вашої подруги? Номер телефону або адреси? – запитавши мене чоловік. – Який подруги? – не зрозуміла я. – Лері, за яку Ви домовлялися. – Ні, у мене немає її контактів, з нею щось сталося? – злякалася я. – Вона втекла, залишивши дитину, – важко зітхнув лікар і вийшов з палати. Подумавши трохи, я подзвонила чоловікові. – Коля, мені потрібно сро чно поговорити з тобою. Ки дай всі свої справи і їдь сюди! – скомандувала я. Мені довелося все розповісти чоловікові, від початку і до кінця. – Дашенька, nрости мене, кохана, я навіть не пам’ятаю, як це все сталося.
Я ледве зв’язався від цієї наха би – – сказавши Коля. – Миколо! Ти взагалі не чуєш, про що я говорю тобі? – криkнула я на чоловіка. – Лера наро дила дитину і kинула його. Між іншим, це твоя дочка. Я бачила дівчинку, вона вже зараз схожа на тобі. Тобі бай дуже майбутнє дочки? – Даша, а що я можу зробити? Я ж не ви нен, що мати kинула її. – Коля, давай заберемо її собі. Ти ж завжди хотів дочку, – промовила Я. – Давай! Я навіть не смів просити тебе про це – – сказав Коля. – Я все придумала. Ми зробимо так, ніби я наро дила двійню, ніхто і ніколи не дізнається правду. Іди, поговори з завідувачем – – сказала я. Через півгодини прийшов задоволений Микола. Я зрозуміла, що чоловік про все домовився. – Даша, я бачив дівчинку! Ти права, вона дійсно схожа на мене. Спасибі тобі, рідна, спасибі за все! – сказавши Коля і обійнявши мене.